Berlin uten deg
Om du hadde sagt det før
Kanskje jeg ville gått til togstasjonen
Ta ut penger, glemme veien
Om du hadde sagt det tydeligere
Kanskje jeg ikke var som en metronom
Og hørte lyden av stemmen din for første gang
Berlin uten deg er en by uten harmoni
en trist, trist sovesal
Berlin uten deg forlater meg kraftløs
I den triste, triste sovesalen
Om du hadde sagt det før
kanskje jeg ville dratt til flyplassen
For å kjøpe billetter til oss begge
Om du hadde sagt det tydeligere
Kanskje jeg ville levd uten denne fortvilelsen
Nå hører jeg stemmen din full av følelser
Men Berlin uten deg er en by uten harmoni
En trist, trist sovesal
Berlin uten deg forlater meg kraftløs
I den triste, triste sovesalen
For meg vil utsikten over den triste sovesalen,
by-ansiktet, aldri bli noe hjem for mitt høyeste ønske
Om du hadde sagt det før
Kanskje jeg ville blitt i den bygda
Og kanskje ville man ikke kommentert hvorfor Petro stakk av ...