Тук съм да говоря за Демокрация.
Но за истинската.
Тази която не съществува в момента.
Тази която мисля, че ще ни изведе от кашата.
Аз съм учител в Marseilles и през 2005 започнах да се осъзнавам.
Събудих се за политиката, благодарение на публичен дебат във Франция.
Отностно референдум за така наречена "коституция".
Докато я четях, се ядосах, видях че е опасна.
Написах отговор от около 10 страници и го публикувах на моя сайт.
Накрая го пратих и на малкия ми списък с контакти.
Това което тогава се случи промени живота ми.
Това грабна хората, беше запълнило нещо, което бяха пропуснали.
Месеци прекарвах нощите си, опитвайки се да им отговоря.
Особено на тези които не ме харесаха.
Опитвах се да им докажа, че грешат.
Постепенно, вестниците подеха темата, след това ТВ, радио...
Посетиха ме в къщи.
Брояча за посетители в сайта скочи неимоверно.
40,000 на ден! 12,000 мейла за 2 месеца.
Сега разбирам, че това което ме промени са били очите на другите, които се взираха в мен.
Давайки ми невероятна сила!
Първо, позитивните погледи, очакващи да не ги разочаровам.
След това на тези, които въобще не ме харесаха!
Странно, наричаха ме самозванец, безделник, нелогичен.
Исках да им докажа, че грешат.
Всички тези погледи ми дадоха невероятна сила!
Която днес още ме тласка.
Открих, че това е било стар проблем. Атиняните го нарекли "verecunia".
Много интересна и есенциална концепсия.
За атиняните добрия гражданин бил чувствителен към мнението на другите за него.
Това ги стимулирало към добродетелност.
Когато другите разчитали на тях, ги възнаграждавали с погледите си,
това им давало волята да бъдат добродетелни.
И когато усещали укорителен поглед,
това ги окуражавало да остават на пътя на добродетелността.
Това наистина работи!
Хората които имат "verecunia" са по-добродетелни.
Обратно, тези, които нямат, са много опасни.
Да се върнем към темата.. В тази брутална епоха...
Е, няма нужда да ги убиваме, но...
можем да избегнем да даваме отговорност на опасните.
От 2005 насам аз се стремя да работя усилено за... за какво?
Първо, опитах се да разбера причината за социалната несправедливост.
Главната причина за социалната несправедливост.
Тогава открих, с удивление, брилянтнте идеи основали Атинската Демокрация.
Истинска Демокрация.
Анализирах много важни думи и ги показах от правилната им страна.
Тя бяха показани по напълно грешен начин през последните 200 години.
Накрая се опитах да си представя този модел в действие.
Аз не зная истината.
Аз полирам, изграждам и прилагам в действие една идея.
Опитвам се да мисля за добрите институции,
тези които могат да ни защитят всички от злоупотребата с властта.
Аз разчитам на добрите институции да ни тласнат към добродетелност.
Не разчитам на добродетелни граждани.
Всички имаме в себе си добро и лошо.
Но, добрите институции биха ни повели към добродетелност,
както могат да ни откъснат от общия интерес и общото благо, като днес.
За да успея, използвам страхотен метод, препоръчан от древен лечител.
Хипократ.
Който е търсил причината за причините.
Използвам този принцип непрекъснато.
Защо ли? Той казал:
За проблем - болест, не се борете с ефектите й. Очевидно!
Няма да поправите нищо.
Нито се борете с причините за нея, прекалено много фактори. Не е това!
Сред всички причини, търсете главната причина.
Или поне решаващата, тази която определя другите причини.
Тя е тази от която имаме нужда.
Тази, която аз търся.
И така.
Всички приятели активисти, които срещнах в политиката,
с които съм водил битки, се съпротивляват безкрайно.
Нарисувах дърво, за да покажа обхвата от теми, на които хората се противопоставят.
Изненадан съм да видя всички тези борци фокусиращи се на.. много важни неща...
Но неща, които са само последствия.
Мисля, че никой не се опитва да разбере главната причина за всичко това!
Мисля, че я открих.. може и да греша.
Мисля, че открих обща причина за цялата безпомощност и несправедливост.
Където започва социалната несправедливост...
Мисля, че е поради липса на на контрол върху политическата власт,
която причинява безсилието сред хората.
Има социални несправедливости, защото "нормалните" хора,
не притежават силата да се съпротивляват.
Повечето стачкуващи, които знам, прекарват целия си живот в борба.
Те не променят нищо!
Как така?
Защото тяхната политическа слабост ги възпрепятства да предприемат действия.
От къде идва това безсилие?
Моят анализ е, че идва от конституцията.
Текста, който оставя избраните длъжностни лица без риск за анулиране, нито отчетност.
Не можем да избираме свои кандитати.
Няма референдум основан от народна инициатива.
Не можем да решим нищо основано на наша инициатива.
Ние оставяме валутата да бъде приватизирана,
защото конституцията не позволява да бъде публична.
И т.н. Няма време за подробен списък.
Но в конституцията е установена цялата ни импотентност.
Това не е станало чрез магия! Просто е написано.
Продължавайте да обмислята корена...
Защо всички конституции водят до безсилие на хората? В целия свят.
Това не е конспирация, не може да е.
Не и всеки път, във всяка страна - не е това!
Унивесалния процес трябва да има универсална причина.
Мисля, че конституциите са лоши,
защото определят нашето безсилие, вместо нашата власт.
Когато няма защита срещу злоупотребата с власт, безсилието ни е в кърпа вързано.
Мисля, че е заради тези които пишат конституциите.
Авторите им имат личен интерес да не пишат добри конституции.
Като изключват властта на народа.
Те са съдия и обвиняем, те са професионални политици.
Това ни доближава до причината за причините.
Не е тяхна грешката, те не са измамници. Ние сме виновните, защото ги оставяме да я пишат.
За да измерим важността на тази грешка, нека си пропомним за какво служат конституциите.
Ние хората, от 2500 години,
имаме нуждата да поставяме представители над нас,
за да изработят и приложат закони, които ни защитават от произвола на силните.
Тези хора са много полезни, естествено!
Те установяват законите, които донасят мир в обществото.
Но също така са и много опасни!
Ако започнат да злоупотребяват с властта, служейки на интересите на малцина,
вместо на общия интерес...
Ако те злоупотребяват с властта до полуда,
властта ги подлудява, систематично.
Ами, да, ние знаем, че от 2500 години властта подлудява хората.
Всички властимащи са склонни към злоупотреба.
Винаги! Казал е Монтескьо.
Като незаменимите физични закони.
А има брилянтна идея, която да ни предпази от това - конституцията.
Е, какво е това? Това е текст, стоящ над властта.
Не да разпределя правомощията, въобще няма нужда от това!
Всеки гражданин трябва да знае, че нейната цел е да отслаби властимащите.
Да тревожи силните на деня.
За да ни предпази от злоупотребата с власт.
Чакайте!
Ако трябва представителите да се страхуват от конституцията...
Не трябва те да я пишат!
Ако ги пишат те, ще заплануват тяхната власт и нашата слабост.
Дете би разбрало това.
Главната и основна идея е, че
хората във властта не трябва да пиша правилата за власт.
Не чакайте те сами да се откажат от могъщието си, никога няма да го направят.
Решението няма да дойде от тях, а от нас.
Трябва да им забраним да я пишат.
Мисля, че това е основната идея, която пропускаме.
В борбата между нормалните хора и тези които са окупирали властта в момента, има...
(А, таймера си отброява - добре!)
Има думи, които се използват с обратно значение.
Първо, аз не съм гражданин.
Гражданина е автономен - гласува собствените си закони.
Аз съм просто гласоподавател, аз завися от други.
"Гражданин" ни грабва с благозвучие.
Ние сме видими, но сме нищо!
Какво имаме в тази така наречена "демокрация"?
Какви права?
Вземете политическите господари, които решават всичко за нас.
Подбрани от хора, които дори не сме избирали, най-богатите ги избират.
И когато ни предадат до костния мозък, няма как да се съпротивляваме!
Е, да, имаме свобода на словото.
Но нямаме абсолютно никаква власт да ги ограничим.
Можем да бърборим, това няма ефект, позволено е.
Ако това променя нещо, следва касапница.
И наричаме това демокрация? Грешката е наша!
Трябва да бойкотираме тези лъжливи думи,
трябва да се откажем да наричаме демокрация това, което всъщност е точно обратното.
Подхранваме нашата политическа слабост,
като си позволяваме да наричаме демокрация нещо,
което е тотално отрицание на нашите права.
Като го наричаме демокрация, дори не можем да формулираме решението.
Ние имаме нужда от Демокрация, но не можем да го изразим,
откакто думата е взета, като заложник от точно обратното.
Обръщане значението на думите е гениално! Абсолютен Биг Брадър!
Това не е станало случайно.
Първоначално през 1789 е било замислено така.
И въобще не се е доизградило по-късно!
Сийес, велик мислител от Френската Революция,
важна клечка, подобно на Мадисон в САЩ, през 1789:
Граждани, които избират да имат представители, трябва да се откажат да правят законите.
Те нямат особено желание да се налагат.
Ако те диктуваха волята,
Франция нямаше да е тази представителна държава, а щеше да е Демокрация."
"Хората, повтарям (думи на Сийес)
в не-демократична страна , нямат думата,
могат само да действат чрез своите представители.
Той не е бил демократ!
Той е знаел много добре, какво е Демокрация. Ще ви покажа.
Всички са знаели, преди 1789, Монтескьо, Аристотел,
че изборите са аристокрация, следователно олигархия.
Аристотел го е казал изрично, пропускам цитата.
Монтескьо също, пропускам и него.Проверете в нета, трябва да пестя време.
Нека подчертая двете най-важни неща за 200-те години произволно назначение* в Атина.
*(граждани изтеглени от обществото за отговорни длъжности)
Изтегляни били богати и бедни.
Ок, знам че те пренебрегвали робите и жените.
Не е това което искам да кажа.
Аз говоря за гражданите! Гражданите по онова време.
За 200 години произволно назначение, винаги бедните управлявали. Винаги!
Ето още един пример от историята, не становище, а факт!
200 години произволно назначение - бедните управлявали.
Имало е богати, но те не управлявали.
И в режим на "уж представително правителство",
което не е демокрация, за 200 години винаги богатите са управлявали.
Винаги!
Ако произволното назначение дава сила на бедните, на 99-те %.
Докога бедните, 99-те %, ще защитават изборите?
Все едно е свещенна крава!
Неоснователно е бедните да защитават изборите,
когато произволното назначение би им върнало властта.
Защо толкова много ценим изборите?
Не е логично, фактите показват, че не е в наш интерес.
Но ние живеем в мит.
"Републиканското" училище ни учи, още докато сме деца:
избори=демокрация=избор и т.н.
Ние вярваме в това още от детството си.
Трябва да се излекуваме от лъжите на крадците на власт.
Обърнете значението на думите.
Ние не живеем в Демокрация. Имаме нужда Демокрация с прозиволно назначение.
За да променим нещата, не трябва да разчитаме на тези, които сега притежават властта.
Решението няма да дойде от тях.
То ще дойде от нормални хора, обикновени хора.
Хора, които не искат власт.
Трябва да те чували мисълта на французина Ален.
Страхотен мислител, препоръчвам ви го, който е казал:
Най-отличителния знак на добродетелния човек е, че той не иска да управлява другите.
Той иска да управлява само себе си.
Това доказва всичко. С други думи най-лошите ще управляват.
Ако честните хора не искат да управляват и ако дадем властта,
както е в представителното правителство, на тези които я искат,
най-лошите ще управляват.
Този отчайващ представителен капан, Алан е прав,
може също да ни накара да пренебрегнем честните хора.
Няма да ни управляват те.
Но, мисля, че можем да избегнем този капан, тези клещи.
С истинска Демокрация!
Като предоставяме властта на който и да е, най-добрите от нас са сред "който и да е",
тези които не искат власт.
От Демокрация имаме нужда!
Но трябва да я искаме, а не да чакаме избраните длъжностни лица да я поискат.
Те никога няма да я поискат! Истинската Демокрация би ги направила непотребни.
Случайния подбор в Атина означавало отнемане на малко власт от народа,
но за малко и никога едно лице повече от 2 пъти.
С много контролни лостове, но няма време да ги обеснявам,
атиняните са давали малко власт, за да запазят властта за себе си!
Произволно избраните хора не са гласували за законопроектите.
Те били полиция, правосъдие и прилагали закона.
Подготвяли законопроектите, защото атиняните не можели да ги подготвят на събранието.
Представителите били отслабени, чрез случаен подбор.
Отслабени!
По този начин, гражданите имали гаранцията, че остават независими.
Не се страхувайте от произволното назначение,
всички ние бихме били значително овластени чрез случайния подбор.
Случайния подбор гарантира, че нашите представители остават наши подчинени
и не могат да станат наши господари.
Още едно изречение..
Посетете le-message.org, което беше създадено от един от вас.
Мисля, че трябва... като вирус, като всенародно движение,
не очаквайте нищо от медията на властимащите,
да разпространим идеята, на този принцип:
"не избирайте чрез избори Конституционните Асамблеи, изберете ги на случаен принцип".
Всичко ще последва от това.
Мисля, че тези идея е приложима в целия свят.
Благодаря ви, че ме изслушахте.