Több tüntetés volt ma klímaváltozási konferencián
ahol a világ vezetőinek a kudarca ellen tiltakoztak,
akik nem tudtak megegyezni a kibocsátás csökkentése ügyében.
Ma korábban Anjali Appadurai, a College of the Atlantic (Bar Harbor, Main) diákja
szólalt fel a konferencián az ifjúsági küldöttek nevében.
Most szeretném átadni a szót Miss Anjali Appadurainak,
aki az ifjúsági nem-kormányzati szervezetek nevében fog beszélni.
Miss Anjali Appadurai, öné a szó.
A világ népességének a feléért beszélek.
Mi vagyunk a csendes többség.
Helyet kaptunk ebben a teremben
de az érdekeink nincsenek az asztalon.
Mi határozza meg ennek a játszmának a tétjét?
A lobbisták? Vállalati érdekek? A pénz?
Önök az egész életemről tárgyalnak
ez alkalommal, önök kudarcot vallottak kötelezettségeikkel,
nem teljesítették a célkitűzéseket, megszegték az ígéreteiket.
De mindezt már hallották korábban is.
Afrikában vagyunk, a klímaváltozás frontvonalának otthonában.
A világ legszegényebb országainak most tőkére van szüksége az alkalmazkodáshoz, most.
Afrikai szarvának és a közeli KwaMashunak szüksége volt rá tegnap.
De 2012 hajnalán a Zöld Klíma Alap üres marad.
A Nemzetközi Energia Ügynökség azt mondja nekünk, hogy
5 évünk van, mielőtt a visszafordíthatatlan klímaváltozás elkerülésre nyíló ablak bezáródik.
A tudomány azt mondja, hogy maximum, 5 évünk van.
Önök azt mondják: "Adjatok tízet!'
Az önök generációja felelősségének legnagyobb árulása felénk
amikor ezt "ambíciónak" hívják.
Hova lett a bátorság ezekből a termekből?
Most nincs idő fokozatos akciókra.
Hosszú távon ezek a korszak meghatározó pillanatainak fogjuk látni,
amikor a szűk önérdek legyőzte
a tudományt, az értelmet és a közös együttérzést.
Van igazi ambíció ebben a teremben,
de elutasítják, mint radikálist, politikailag lehetetlennek bélyegzik.
Álljunk ki Afrikáért!
A hosszú távú gondolkodás nem radikális.
Radikális, ha teljesen megváltoztatják a bolygó klímáját,
ha elárulják, a generációm jövőjét,
és ha milliókat halálra ítélnek a klímaváltozás miatt.
Radikális, ha stornózzák azt a tényt, hogy tehetünk a változásért.
2011 volt az év, amikor a csendes többség megtalálta a hangját,
az év, amikor a lent megrázta a fentet.
2011 volt az év, amikor a radikális reális lett.
A közös, de differenciált és történelmi felelősség nem vita tárgya.
Tiszteljék ennek a közgyűlésnek az alapvető elveit.
Tiszteljék az emberiségtől elválaszthatatlan értékeket.
Tiszteljék a leszármazottjaik jövőjét.
Mandela azt mondta:
"Mindig lehetetlennek látszik, amíg meg nem csináljuk."
Tehát, tisztelt küldöttek és a világ kormányai,
a fejlett világ kormányai:
Nagy csökkentést most!
Csinálják meg!
Mikrofon próba!
Méltányosságot most!
Kifogytatok a mentségekből!
Kifutunk az időből!
Csinálják meg!
Köszönjük Miss Appadurainak,
aki világ népességének a felének a nevében beszélt.
Azt hiszem ezt mondta az elején.
Egy tisztán személyes megjegyzés:
Vajon miért nem hagytuk a világ népességének a felét
ennek a konferenciának az elején beszélni, nem csak a végén.
Ez volt Anjali Appadurai beszéde itt Durbanban az ENSZ klímatárgyalásán.
Mint hallották, közvetlen a beszéde után "mikrofon próbát" rendezett a színpadról.
Ezt az akciót a világ szerte zajló Occupy tüntetések inspirálták.
A Demokráciát Most adását hallották, democracynow.org, a Háború és Béke Jelentést.
Amy Goodman vagyok, élőben közvetítünk, Durban, Dél-Afrika. Rögtön folytatjuk.